Oversat af Jeanett og Haure Tilpasset til aXXo af JuleSatan
Den 15. maj inde i junglen Nool på dagens varmeste tidspunkt -
- i den kølige pøl, plaskede han -
- og nød den enorme glæde ved junglen.
Men så hørte Elefanten Horton en lille lyd.
- Godmorgen elever, er I klar? - Ja!
Spring om bord!
- Pas på dernede! - Tommy er om bord.
Katie, er du der?
Der er den.
Dette er en af junglens mest fantastiske skabninger, bladlusen!
For at beskytte sig selv mod rovdyr -
- forklæder den sig som et blad!
Den her sidder godt fast. Kom nu lille ven, vær ikke så sky.
Jeg tror jeg tog fejl, unger.
Der er tydeligvis ingen bladlus her i området.
Nej, de er på mig!
Jeg tror jeg slugte en.
Tommy, få den ud!
Så kom den sure kænguru -
- den type, der tror, at hun ved bedre end dig.
Hun lavede alle reglerne og håndhævede alle reglerne -
- som selvudnævnt overhoved af junglen Nool.
Hvorfor må jeg ikke lege med de andre børn, mor?
Hvor mange gange skal jeg sige til dig -
- at junglen ikke er noget sted at opføre sig som vilde dyr?
Den Horton er da godt nok excentrisk.
Og børnene lærer så meget af ham.
Lærer at blive nogle dumme skvat! Og det er derfor, at min Rudy er pungskolet.
Så mens Kænguru stod der og rynkede på næsen...
Horton, det var det sjoveste jeg nogensinde har oplevet i mit liv. Hvad skal du vise os næste gang?
Endnu en gang fløj støvgranet forbi Hortons ører.
Og han hørte det igen. Bare et meget svagt bjæf, som om nogen råbte om hjælp.
Og ved du hvad han troede? Han troede, at der var nogen ovenpå det lille støvgran.
Eller endda en familie - en familie med børn, der var begyndt at vokse.
Jeg vil leve!
Jeg er nødt til at gå. Katie, du er ansvarlig nu.
Vent! Kom tilbage!
Jeg hører nogen komme. Giv mig dem.
Slå alarm.
Undskyld mig!
Undskyld Wickershams, jeg lover, jeg nok skal rydde det hele op senere.
Kom med ammunitionen!
Jeg elsker lugten af bananer om morgenen.
Bananer affyres!
Hold nu op venner, vi er alle pattedyr.
Jeg føler, at en diplomatisk proces er ved at nedbrydes.
Der er du. Jeg har dig!
Hej unger.
Nu er du i sikkerhed.
Jeg ved, at jeg hørte dig sige noget.
Jeg ved det bare.
Hvor er du?
Der var det her støvgran - det råbte på hjælp.
Bad støvgranet om hjælp?
Altså ikke støvgranet. Det er jo latterligt.
Er det hvad du troede jeg mente? Nej.
Det var ikke støvgranet, der bad om hjælp. Hold nu op.
Tag dig sammen.
Det er en lille person på støvgranet, der har brug for min hjælp.
Latterligt.
Der er ikke folk, der er så små.
Nå, men måske er de ikke små?
Måske er det os, der er store? Nej, virkelig. Tænk over det.
Hvad nu hvis der er nogen, helt derude -
- som ser ned på vores verden lige nu?
Og for dem er vi støvgranet.
Og så kommer der en og siger: 'Der findes ikke folk, der er så små'
Og så siger den første: 'Kalder du mig en løgner?'
Og så ville den anden sige: 'Hvis skoen passer, så tag den på'
Og så flyver næverne rundt og den første fyr samler en sten op.
Og du bør måske lukke pungen til den næste del.
Okay tyksak, skal du have noget af det her?
Der er ikke noget på det støvgran!
- Men jeg hørte noget. - Gjorde du det? Virkelig?
Hvordan kan det så være, at jeg ikke kan høre noget?
Jamen...
Hvis du ikke kan se, høre eller føle noget -
- så eksisterer det ikke.
Og at tro på små, uvirkelige folk, er bare ikke noget vi gør -
- eller tolererer her i junglen Nool.
Virkelig? For jeg tror, at hvis jeg virkelig prøver -
- så kan jeg godt finde andre, der ville tro på det. - Du skal ikke forsøge på det.
Du skal ikke videreføre denne løgn til andre.
Især ikke børnene.
Du skal ikke forgifte deres sind med dette vrøvl.
Vores samfund har standarder, Horton.
Hvis du ønsker at forblive en del af det, så foreslår jeg, at du følger dem.
Hav en fortsat god dag.
Godt så, jeg vil overveje det. Jeg værdsætter i hvert fald din mening.
Jeg begriber det ikke. Jeg ved jeg hørte dig.
Det var lige så tydeligt som snabelen i mit ansigt.
Der har vi det! Måske kan du ikke høre mig?
Selvfølgelig, dine ører må være små!
Jeg må tale højere.
Hallo.
Nogle mennesker derude, tror jeg måske jeg ved Hvem -
- og de er måske enige med den sure kænguru.
Der kan ikke findes folk, der er så små.
Men det kan der og det er der. For Horton havde ret.
Det ene 'hallo' rejste hele vejen gennem luften og ind i støvgranet -
- indtil det fandt en lille by.
En by som er kendt som Hvemville, for der boede Hvem'erne.
De levede trygt og godt og kendte kun til gode nyheder.
Ubevidste om, at deres verden var et støvgran på en kløver.
Ubevidste om, at det søde liv de levede, måske var ovre.
Borgmesteren i Hvemville, en mand kaldet McDot -
- var hengiven, fair og en lille smule underlig.
Borgmesteren og hans kone havde mange børn.
96 døtre - nogle her og nogle der.
96 piger at elske, 96 piger at undervise.
Men borgmesteren havde kun et par sekunder til hver af dem.
Jeg fik 'Bedre end bedst' i min Hvemstery prøve
'Hvemstery' det husker jeg godt.
Dét er en af mine piger.
- Hildy har brugt min hårbørste! - Holly har brugt min hårbørste!
Se, derovre!
Så, alt er godt igen.
Må jeg ikke nok få en Hvemtelefon, far? Alle andre i min klasse har en.
Nå virkelig, alle?
- Jeg skal tænke over det. - Far, se.
Tan. - Det er N D, søde. Det er en 'tand'.
Ifølge Hvemville traditionerne, ulig dine eller mine -
- er borgmesterens ældste den næste til at blive borgmester.
Og hvem var den ældste? Lederen, stor og stærk?
Det var JoJo, hans søn. Den mindste Hvem af alle.
JoJo, svinger det? Hvad sker der?
For mig og dig, er det jo ganske klart, at JoJo ikke ønsker hans fars karriere.
Men borgmesteren pressede på, helt forblindet.
Og JoJo sad der bare helt stille.
- Hvorfor får han mere tid? - Det er ikke rimeligt.
Søn, hey! - Og hvorfor talte han ikke?
Jeg tror, at han var bange for, at hvis han gjorde -
- så ville han skuffe sin far. - Ved du hvad der er fantastisk?
Dette er fantastisk.
Se blot på de mænd og kvinder, der hænger på disse vægge.
Du, min dreng, er del af en familiearv, der strækker sig over århundreder.
Ved du hvad? Din farfar var borgmester i Hvemville.
Og din tipoldemor.
Det er rigtigt.
Hele vejen tilbage til din..
Tip
Ikke så tip top
Tip, tip, tip, tipoldefar.
En eller anden dag, håber jeg på at kunne slutte mig til dem.
Og være en af de betydelige.
Jeg siger dig, JoJo, der er ikke noget, som at være borgmester.
Jeg får lov til at underskrive bestemmelser, godkende ordrer, forelægge budgetter..
Og i den spiselige parade, er det mig, der får lov til at sidde ovenpå den enorme kødbolle.
Og en dag, kan alt det blive dit, JoJo.
En dag, er det dig, der kommer til at bære den borgmesteriske fjerdusk.
Du skal bare..
Ved du hvad jeg mener?
Okay, tak for snakken.
Jeg er glad for, at vi fik denne snak..
Som jeg nu fortsætter med mig selv..
Godt.
Så, der burde være komfortabelt.
Der er ikke noget i vejen med dette, Morton. Intet i vejen med dette.
Bare dig, mig og støvgranet. Vi slynger os i brisen.
Vi er en klub, vi er en gruppe. Vi kunne stemme om uenighederne.
Vi kunne være et hemmeligt samfund, der kontrollerer magtens palads i verden.
Og ingen andre måtte være med, medmindre de bærer mærkelige hatte!
- Hør her, Horton. - Ordstyreren anerkender broder Morton.
Jeg er virkelig glad for, at du har fundet dette støvgran og alt muligt -
- men du bør måske overveje, at holde det for dig selv.
Hvad? Hvorfor?
Du taler til en kløver! Det ser ikke godt ud.
Ved du hvad der ikke ser godt ud?
Dig, der taler om støvgranet, som om det slet ikke var der.
Støvgranet har aldrig sagt noget dårligt om dig.
Men hey, held og lykke med din selvbedrageriske overlegenhed.
Ved du hvad? Støvgranet kan tænke hvad det vil om mig. Det er et støvgran.
Nu kan jeg se, hvad der foregår.
Morton, lige meget hvor tætte støvgranet og jeg bliver -
- kan det aldrig erstatte dig.
Det er kun trist, at jeg skal forklare det allerede nu.
Det er fedt, Horton. Det hjælper virkelig.
Men prøv nu bare at holde dette for dig selv. Vi ses senere. Prøv.
- Hej Horton, hvad har du der? - Hvad? Ingenting!
Vi laver ikke noget.
Vi er helt alene.
- Hvem er vi? - Vi, hvad? Vi? Sagde jeg det?
Det ville jeg aldrig sige. Det ville betyde, at jeg var sammen med en og ikke var alene.
Okay, jeg fortæller jer det! Men I må ikke fortælle det til nogen.
Hvis nogen finder ud af det, kan det blive meget, meget slemt.
Jeg er ikke sikker på hvorfor?
Vi fortæller det ikke til nogen. Og hvis vi gør -
- så siger vi til dem, at de ikke må sige det til nogen.
Perfekt.
Godt, jeg tager et bad, for min hud bliver ret tør..
Mens Horton fortalte sandheden om støvgranet, han havde fundet -
- og hvordan han havde reddet det, da det næsten druknede -
- gik borgmesteren ud på sin sædvanlige tur -
- og lagde mærke til, at ikke alt var det samme på hans rute.
Men lad være med at give Horton skylden, for han vidste jo ikke -
- at et lille bump hos ham... - Og jeg smed mig i vandet sådan her!
.. var et stort bump i Hvemville.
Hey Joe, arbejd nu ikke for hårdt.
Disse luksuslejligheder bygger jo ikke sig selv.
Se engang, de bygger jo åbenbart sig selv.
Okay, det skete så.
Borgmesteren vidste, at det var hans job, at overbringe de usædvanlige ting, han så den dag -
- men der var et problem, selvom hans vilje var stærk.
- Du kommer for sent. - Tak, fru Yelp.
Intet var nogensinde gået galt i Hvemville.
Vi har alt, hvad vi behøver. Vi behøver, alt hvad vi har.
Vi kan lide at være i Hvemville, vi kan rigtig godt lide det.
Vi har alle sammen meget travlt med hundredeårsfesten for Hvem, som begynder snart -
- så lad os få dette møde overstået hurtigt.
Hr. Borgmester, jeg formoder, at De har nogen gode nyheder til os?
Tja, det er nyheder.
Jeg ved ikke om vi behøver, at kalde dem gode eller dårlige eller noget i den stil -
- men jeg har bemærket nogle underlige ting, der er foregået i Hvemville på det seneste.
Gode ting og sager?
Tja, du ved. Rystelser, skyer, der hvirvler rundt..
Og efter min mening, vil det være bedst hvis vi overvejer at -
- ... - Overvejer hvad?
…
Hvad? Tal højere!
Udskyde hundredeårsfesten for Hvem!
Vi skal til at fejre hundrede år med glæde -
- og harmoni i Hvemville. Og du vil udskyde festlighederne?
Jamen, hvad hvis Hvemville ikke er sikker? - Intet går nogensinde galt i Hvemville.
Det har det aldrig gjort og det kommer heller ikke til det, dit vrøvlende fjog.
Hundredeårsfesten begiver sig som planlagt.
Borgmesteren var blot en idiot.
Der bliver kun smil fra nu af.
Jeg har allerede 15.000 venner!
Hvad mener du med, at det ikke ligner mig? Det ligner mig på en prik.
Ti år siden. Vent lidt, hæng lige på.
Behandler mig som en idiot. Jeg er ikke en idiot.
Ligner jeg en idiot?
- Det vil du ikke have mig til at svare på. - Jeg er ikke en idiot.
Og så kaldte han mig et fjog! Jeg ville aldrig kalde nogen for et fjog.
Han er et fjog. - Se på dig selv.
Se dit ansigt.
Og jeg vil værre med, at du ikke ser så godt ud med en hæftemaskine i ansigtet!
Tak, fru Yelp. - Det var så lidt.
Hallo? - Hvem der?
Hallo?
Hallo.
Hvem der? - Dette er borgmesteren.
Borgmesteren?
Jeg vidste det. Jeg vidste, at der var liv på dette støvgran.
Støvgran? Hvilket støvgran?
Tja, jeg ved ikke helt hvordan jeg skal fortælle dig dette, men -
- du lever på et støvgran.
Jeg vil nødigt være uenig med dig, åh stemme fra nedløbsrøret -
- men jeg lever i Hvemville.
Nå, men så er Hvemville et støvgran.
Godt så, okay. Seriøst, hvem er det?
Er det Bert fra bogholderiet?
Nej, det er Horton. Jeg er en elefant.
Okay, Horton. Falsk navn. Hvor er du?
Jamen, fra hvor du står, så går jeg ud fra, at jeg er i himlen.
Sammenlignet med dig, er jeg enorm. Hvilket er ret sigende, for jeg har tabt mig meget.
Jeg svømmer.
Hele din verden, kan være på en blomst i min verden.
Det her er at gå for vidt, selv for dig, Bert.
Tror du ikke på mig? Lad os se, hvad der sker, når jeg placerer jer i skyggen.
Det er absolut umuligt.
Mørkt. Lyst.
Kan du ikke se det?
Vi er midt i en eller anden kosmisk forandring.
To forskellige verdener, der mirakuløst krydser hinandens veje.
Min er kolossal, din er minimal.
Og dog har vi formået at skabe kontakt.
Hvis du tænker over det, så er det ret fascinerende.
Er alt okay dernede?
Det ved jeg ikke. Fortæl du mig det.
Det er dig, der holder støvgranet.
Det er mig, der holder støvgranet.
Bare rolig, Borgmester.
Hæng lige på, tak.
Hvad betød alt dette? Borgmesteren havde ingen anelse.
Så han skyndte sig hen til Dr. Larues kontor.
Det klogeste hoved i staben på Hvem Universitetet.
Det her er sindssygt.
Hr. Borgmester, hvad kan jeg hjælpe Dem med?
Jeg ved det ikke. Jeg overvejede bare -
- hvis vores verden var et lille støvgran -
- som fløj rundt, hvordan ville vi vide det?
- Hvorfor spørger du? - Ikke nogen særlig grund.
Jeg kan ikke engang huske det. Eller jo, det kan jeg.
En eller anden snakkede til mig, ikke en elefant i himlen, en fyr på jorden.
Det ville være forgreninger, der flytter sig.
Gode forgreninger?
- Et lille støvgran? - Ja, et lille støvgran.
Som flyver rundt.
Det ville være forgreninger, der flytter sig.
Traumatiske forandringer i vejret.
Og hvis vi ikke til sidst, fik en eller anden form for stabilitet -
- ville vores verden blive -
- tilintetgjort. - Tilintetgjort?
- Horton? - Nej, dette er Benny, Horton er optaget lige nu.
Det er bare for sjov, det er mig.
Vi er dødsdømte. Hør her, Horton.
Det lader til, at jeg skal bruge din hjælp.
Tilsyneladende, hvis det støvgran bliver ved med at bevæge sig rundt, vil hele vores verden -
- blive ødelagt.
Så jeg er nødt til at få dig til at finde os Hvem'er et mere trygt og stabilt hjem -
- og gerne hurtigt. - Intet problem, Hr. Borgmester.
Lad os se.
Det er en lækker udsigt.
Hallo? Er alt i orden?
Hvad foregår der deroppe?
Hele denne jungle er som de dødes hus!
Vent, der er et godt sted.
Og da så Horton, på toppen af Nool-bjerget -
- en lille hule. Lille, fredfyldt, rolig og kølig -
- hvor en solsikke voksede stolt og stor fra jorden -
- der vidste han, at alle Hvem'er ville være trygge.
- Jeg har fundet det, Borgmester.
Det perfekte sted.
Lige deroppe.
- På toppen af Nool-bjerget. - Hr. Borgmester?
- Jeg ville ønske, at du kunne... - Skinnende.
Hele hundredeårsfestens komité venter på -
- at du skal se på den enorme kødbolle til den spiselige parade.
Og så skal du til tandlægen og have en rodbehandling.
At sætte 'Hvem' foran alting, får det ikke til at gøre mindre ondt.
Det er bare tidsspilde.
Jeg vil ikke af sted.
Hør her, Horton. Jeg er nødt til at gå. Der er tilsyneladende et problem med den enorme kødbolle.
Tag du dig bare af den kødbolle, Hr.
Og lad mig om at flippe ud.
Så begyndte Horton sin lange færd.
Opsat på at redde den lille verden på støvgranet.
Horton var trofast og sikker i sin sag.
- Jeg har jer, bare rolig.
Han var en tapper helt.
I det mindste i sine tanker. - Vi må gøre os usynlige -
- og vandre stille, for der er kræfter, der ønsker, at ødelægge os.
Så du tror du kan snige dig ind på mig, hva'?
Det står klart, at du ikke kan matche dig med min teknik.
Jeg kan se, at du mestrer teknikken 'Den smældende gren'.
Se mig slå kolbøtter!
Horton, lad os komme af sted!
Du kan kun løbe på jorden, men Kænguru har aber!
Jeg vil lave aber ud af disse aber, det er deres skæbne!
Horton er den største helt af dem alle.
Horton, af sted.
Nej, bjerget er den vej.
Til toppen af Nool-bjerget, hurtig som lynet.
Undskyld, lille ven.
Du skal nok klare det, bare tænk helende tanker.
Horton, se.
Vi har alle sammen vores egen kløver med verdener på sig.
I min verden er alle en pony -
- og de spiser alle sammen regnbuer og skider sommerfugle.
Det er smukt, Katie.
På en underlig måde. - Min verden hedder Jessica Land -
- og alle tilbeder dronning Jessica, for Jessica er virkelig smuk.
- Jessica? Det var fantastisk!
Mor, vær forsigtig. Min bedste ven Frederick lever på den.
Rudy, ingen lever på den. Det er ikke muligt.
- Den Horton er en plage. - Mor, du er så underlig. Gør ikke dette mod mig.
Skat, gå ind på dit værelse.
- Der er mål! - Hvad tror du, du har gang i?
- Nu har I problemer!
Har du glemt hvad vi snakkede om?
Nej, jeg er en elefant. Elefanter glemmer ikke.
Det er egentlig en forbandelse. Jeg kan huske, jeg stod på hovedet -
- og du sagde 'Hmpf' og jeg kiggede op -
- og så spurgte du hvad jeg lavede og jeg forklarede det med støvgranet -
- og så trak du mig i ørerne og du prikkede mig i panden
Giv mig den kløver, Horton. Nu.
Nej.
- Nej? - Ja.
Er du sikker på, at du vil tage denne kamp op, Horton?
For jeg lover dig, at det vil blive meget grimt meget hurtigt.
Og du skal spørge dig selv, om du virkelig vil gå igennem alt det?
For en kløver? Tag imod et godt råd, Horton -
- Det vil du ikke. Så giv mig den!
Nej. Jeg kan ikke give den til dig.
Der sidder folk på støvgranet.
Indrømmet, de er meget små folk, men en person er en person.
Ligegyldigt hvor små de er.
Du har lige overtrådt grænsen, Horton.
Og jeg vil få dig til at bøde.
Ham Horton er en plage, han får børnene til at bruge deres fantasi.
Det er sygt.
Okay, jeg må få dette støvgran til toppen af det bjerg ASAP.
Hvad end det betyder?
Jeg mener, hvor svært kan det være?
Det er blot et lodret styrtdyk ned i den visse død.
Den ser ret usikker ud.
Nå, ingen grund til bekymring.
Når de bygger en bro som denne, gør de selvfølgelig op med sig selv -
- at elefanter, vil komme til at krydse den.
Okay, det føles godt. Jeg skal bare lige..
Mod. - Det er sandt.
Hej, og hvordan har vi det så i dag, Hr. Borgmester?
Sig ahh.
Spyt ud, tak.
Jeg tror, at et par af disse planker, kunne trænge til en udskiftning.
Jeg må tænke mig let. Jeg er let som en fjer.
Tung fjer.
Det her vil kun gøre lidt ondt.
Jeg er lettere end en fjer. Hvad er lettere end en fjer?
Luft. Der findes intet lettere.
Derfor er det kun logisk -
- at des mere luft jeg har -
- des lettere -
- vil jeg være.
Næste. - Okay, det var absolut rædselsfuldt.
Hvis jeg bare lige...
Forsøg ikke at gå i panik.
Det kunne have været gået helt galt.
Jeg har det ret godt lige nu.
Måske er det min nye mening med livet.
JoJo, jeg har brug for hjælp. Kan du hjælpe mig?
Okay, først af alt skal du gå til pigernes værelse.
Tag Hedys forunderlige samlinger og så.. Lad være med at kigge på min arm.
Læg Hollys samling af elektriske pærer væk.
Ved du hvad? Tag dig af alt, der kan gå i stykker.
Okay, tag et langt kig på den.
Forstået? Tak, JoJo.
Denne, og den her..
Hej, du er sent hjemme? - Undskyld, Skat -
- jeg var bare ved tandlægen for at få ordnet min arm.
Hvad var det...?
- Hvad har du gang i? - Hvad mener du?
Jeg er ingen detektiv, men du hænger altså i lysekronen.
Jeg tænkte bare, at den ville se bedre ud et sted, hvor den ikke kan falde ned på os -
- og mase os, når vi sover.
Hvad sker der her?
Skat, har du nogensinde følt -
- at du blev overvåget?
Ja, ja vist.
- Det tror jeg nok. - Og så får du den følelse, -
- at måske den ting, der overvåger dig, er -
- en gigantisk elefant.
Og du får den underlige følelse af, at din verden faktisk er et lille støvgran?
Og at elefanten, som jeg talte om tidligere -
- bærer den rundt på en blomst. Og du indser -
- at hvis du fortæller det til nogen, vil du tro du er blevet sindssyg.
Men du føler dig stadig ansvarlig for at alle føler sig trygge.
Kender du den følelse?
Ved du hvad? Jeg bliver nødt til at sige nej.
Kender du den følelse?
Nej.
Jeg tror, det er ved, at være sengetid.
Skat, jeg ved du er meget stresset for tiden -
- og hvis du ser elefanter og blomster, så er det fint.
Men lad være med at fortælle andre den historie, okay?
Og husk på, at det ikke er verdens undergang.
Verdens undergang?
Horton til borgmesteren. Kan du høre mig, Borgmester?
Der er utrolig dårlig forbindelse her.
Og hvad så nu? Hvis jeg kommer virkelig tæt på, kan du så høre mig?
Ja, det er forstået.
Er vi ved det trygge sted endnu?
Næsten, jeg er sikker på at den værste del er overstået.
Dette er din elefant, der taler. Læn dig tilbage, nyd turen og så er vi ved Nool-bjerget meget snart.
Nej, du kan ikke få is til morgenmad.
Hvem er det? Er der andre der?
Det er min kone og børn.
Har du en familie? - Det har jeg i hvert fald.
En smuk kone, 96 døtre -
- og én søn.
Du har haft travlt. - Vi deler alle samme badeværelse.
- Det kender du vel? - Ja, det gør jeg i hvert fald.
Badeværelse?
Skat, du ved godt, du er på taget, ikke?
Hvad er der? Nej, du skal i seng, far er ved at bryde sammen.
Hvad har du nu gang i?
Jeg skulle lige til at lægge børnene i seng, da jeg endte på taget.
Og det er hvad der skete.
- Far? - Ja? - Må jeg få et glas vand?
- Selvfølgelig. - Også mig. - Og mig.
Væske, en masse væske. Lige den person, jeg ønskede at se.
Ja, jeg indser, at vi ikke har set meget til hinanden på det sidste.
- Og det er for det meste min skyld. - Sandt.
Ved du hvad jeg har prøvet på?
Jeg har forsøgt, at overføre min vision for din fremtid over på dig.
Nu skal jeg gøre det klart.
JoJo, du kan blive hvilken som helst slags borgmester, du ønsker at blive.
Praktisk, stærk og stille, udadvendt, det er op til dig selv.
Godt, jeg har det så meget bedre nu.
Jeg forventer mig store ting af dig, unge mand.
Godt så, godnat.
Gode ting. God snak.
Så sneg JoJo sig ud, følte sig ensom og trist -
- og tragisk misforstået af sin far.
Og hvor skulle han hen så sent?
Hen til Hvemvilles forladte observatorium.
Et sted, hvor drengen følte sig tilfreds og fri.
Et sted, hvor han kunne være, hvad han ønskede at være.
Og hvad var der derinde? Jeg ville sige det, hvis jeg kunne -
- men ovenfor har Kænguru noget ondt i sinde.
- Må jeg komme ud nu, mor? - Nej, Rudy, bliv derinde.
- Men mor.. - Bliv derinde.
- Jeg spiser, gå! - Jeg ved, at du har travlt -
- men jeg har brug for din hjælp. Det er Horton.
Han er blevet helt optaget af en kløver.
Og han tror, at der lever små folk på den.
- Jeg vil have den kløver tilintetgjort! - Naturligvis, det er en kæmpe sag -
- for dig.
Jeg ville gøre det selv -
- men som kvinde, vil jeg foretrække, ikke at få beskidte hænder.
Men jeg hører, at du ikke har et problem med det.
Nej, intet problem.
Det vil være så let som ingenting, men -
- jeg vil kun gøre dette for en pris.
I bytte for dette, vil jeg have et par..
.. Nej, denne lille kænguru.
Stille Rudy. Mor tænker det igennem.
Nej, tak. Ved nærmere eftertanke -
- tror jeg, at Wickersham-brødrene kan ordne dette for mig.
Ja, naturligvis. Wickershams. De har en fornem arbejdsproces..
Nej, vent! Du kan ikke lade Wickershams ordne dette.
Jo, jo, Wickershams vil være perfekte til dette job.
Men de er aber. Det er ikke skræmmende.
Tak alligevel, måske næste gang.
Vent!
Dette er hvad jeg vil gøre, med den dyrebare kløver.
Jeg vil tage den, jeg vil knuse den -
- og jeg vil fortære den.
Den er større end den så ud, lige et øjeblik.
Vent lige.
Så gylper jeg den op -
- og så fortærer jeg den for anden gang.
Så det er to gange fortæret.
Det er fint.
Men jeg tror jeg vil tale med Wickershams.
Vent.
Her er den bedste del.
Jeg vil gøre det hele - gratis.
Det er uden omkostninger.
Hvad synes du?
- Aftale. - Ja, point!
Jeg takker dig. Du vil ikke fortryde dette.
Borgmester?
Åbn op, Hr. Borgmester. Hr. Borgmester!
Det sner. Om sommeren!
Ja, det gør det.
Det er en dramatisk ændring i vejret.
Som om vi var et støvgran, der fløj gennem universet.
Jeg ved ikke hvordan du vidste det. Men på en eller anden måde gjorde du.
Og Hvemville er på vej mod en katastrofe!
- Hvad? - Ikke noget.
- Jeg er på sagen. - Det er op til os -
- at redde folkene i Hvemville.
Andre?
Godt.
Nej, det er ikke sjov.
Det er ikke fornøjelse, det er snart dommedag.
Årh, skat.. Nej nej, fare.
Hold op med at more jer med det samme. Dette er farligt.
Vi har store problemer hernede. Det sker, det sner.
Midt om sommeren. Det er verdens undergang.
Hæng på, Borgmester. Jeg tror jeg ved, hvad problemet er.
Er det bedre?
Det virkede da.
- Kan jeg lugte jordnødder? - Ja, det er min favoritsnack.
Men lugten har en tendens til at blive siddende.
Frederick, nej.
Vent lige, Hr. Borgmester. Jeg er måske nødt til at forsvare mig.
En skræmt elefant kan være meget farlig.
Okay, du beder selv om det, makker!
Hvis du er sulten efter ballade, så har jeg en 'alt hvad du kan spise-salatbar'. Tag en bid!
- Jeg hader at løbe. - Morton?
Lad være med at gøre det der!
Horton, der er du. Vi har problemer.
Hørte du det? Nej, jeg er her, okay.
Hør efter. Gå. Kænguru er gået fra forstanden.
Helt kuk-kuk. Hun fortæller alle, at du burde blive smidt ud af Nool.
Har hun sagt det? Jeg troede vi var hendes venner.
Jeg har hørt, at hun er gået til Vad.
Vad. Jeg kender to, der hedder Vad.
Er det den slemme Vad, eller er det kaninen Vad? Ham, der laver kager.
Ja, Horton. Hun sender dig en kanin med kager.
Jeg tror, vi kan fastslå, at det er den slemme Vad.
Ja, det er godt tænkt.
Så medmindre du har det godt med barberbladsskarpe kløer -
- der river din krop i stykker -
- så ville jeg skaffe mig af med den kløver. - Det kan jeg ikke gøre.
Jeg har aflagt et løfte til borgmesteren.
Jeg mente hvad jeg sagde og jeg sagde hvad jeg mente.
Og en elefant er 100 % tro.
Vær nu sød, bare denne ene gang for min skyld -
- vær tro 99 % af tiden.
Jeg har aldrig været 99 % af noget som helst.
Og jeg synes, at jeg er fantastisk.
Jeg mente hvad jeg sagde og jeg sagde hvad jeg mente.
Jeg siger det ikke.
Du kan gøre det der hele dagen, det sker ikke.
En elefant er 100 % tro.
Det er rigtigt, det er min kode. Mit motto.
Men tak for advarslen.
Motto, okay, men hold øje med himlen.
Hold øje med himlen!
Borgmester, du er nødt til at få alle under jorden. Nu.
Jeg vil ikke slå alarm, men der er en god chance for -
- at vi bliver angrebet af et stort, kødædende dyr.
Der er en lille chance for, at det er en kanin med kager, men jeg ville ikke regne med det.
- De er vældige. - Borgmester, er du der?
Ja, det er en god idé. Men det er bare -
- for at få alle mobiliseret, skal jeg have et 'OK' fra rådsforsamlingen -
- og de lytter aldrig til mig.
Jeg er blevet kaldet et fjog, adskillige gange.
- Jeg kan ikke gøre det. - Du er nødt til at snakke med dem, Borgmester.
Okay, hør her..
Det er i hvert fald ikke en kanin.
Jeg fik rystet ham af. Det var meningen og jeg fik rystet ham af.
- Er dette træ virkeligt? - Hold fast, Hvemville!
Dette bliver hårdt.
Nu får du det.
Forbered dig på det bedste.
Lad mig være.
Jeg ved, han springer frem et sted fra. - Hallo.
Skakmat.
Nu er det tid for mig til at knuse den kløver og knuse alle de små folk, der bor på den..
Undskyld, det er her vi står af.
Av, lige på næbet.
Fed replik, normalt kommer jeg først på de ting senere.
Borgmester, er alt okay?
Tja, mere eller mindre. Hvad skete der? Fuglen?
Ja, den angreb mig. Borgmester -
- dit folk er i fare.
Ved du hvad? Jeg gør det.
Jeg går derover og fortæller dem, hvad der sker her.
Perfekt. Hurtigt, af sted.
Hr. Borgmester, der er noget galt.
Min kælder er på loftet. Videnskabsmuseet er historie.
Hvad sker der her, Hr. Borgmester?
Jeg erklærer os i undtagelsestilstand.
Rolig nu. Borgmesteren er blot et fjols.
Nej, vent. Hvemville er i stor fare.
Alle er nødt til, at gå til det underjordiske lagerrum omgående.
Lad demokratiet råde.
Hvem vil opleve glæden og festlighederne ved hundredeårsfesten -
- og lade dette begive sig som planlagt?
Og hvem, ligesom Borgmesteren -
- synes det ville være bedste, at fejre dette -
- i et underjordisk lagerrum?
Ja.
Vent, I er nødt til at høre efter. Hele vores verden kan eksplodere.
Meget hurtigere. Og vores verden ville ikke lave den lyd.
Folket har talt, Hr. Borgmester.
Du er færdig.
Ingen tror på dig. Ingen støtter dig.
Horton tror på mig.
Hvem er Horton?
Horton er en gigantisk elefant i himlen.
I behøver ikke kigge, han er usynlig.
Og det er ham, der risikerer sit liv, for at få Hvemville -
- som i øvrigt er et støvgran på en kløver -
- i sikkerhed.
Jeg kan bevise det. Hortons stemme kommer ud af dette horn.
Jeg har samlet alle Hvem'erne på byens torv.
Lad dem vide, at du er der.
Det er da en situation, der sætter mig under pres.
Jeg ved virkelig ikke hvad jeg skal sige nu.
Jeg ved det.
Horton, vi venter.
Det er på tide, at vise alle, at du eksisterer -
- og ydermere vise hvor meget et ikke-fjog, jeg er.
Vent, undskyld. Se på vinden.
Hvad tror I, at det betyder?
Det betyder...
Selvfølgelig...
Lad drageflyvningen begynde!
Det var da beklageligt for dig, Horton.
Forfrysninger i hjernen.
Giv mig mit støvgran tilbage.
Ikke denne gang.
Jeg er virkelig ked af, at jeg har skuffet dig -
- men dette er større end mig.
Saml familien og sørg for at komme i sikkerhed.
Det skal jeg nok.
Jeg tror på dig.
Nu har jeg dig, Elefant.
Nej.
Borgmester? Er der nogen?
Er der nogen?
Kløver for kløver for kløver, fandt han ud af, at den han kæmpede for, var der ikke.
Borgmester?
Og ved middagstid, havde stakkels Horton -
- plukket og gennemsøgt -
- nitusindeogfem.
Hallo? Jeg er ked, af at forstyrre dig.
Ingen.
Bank, bank.
Det er nu du skal sige 'Hvem der?'
Altså hvis der var nogle Hvem'er der.
Forstår du? Hvem der.
Hele dagen søgte han. Han ledte og ledte.
Indtil håbet var næsten væk.
Nej, vær rar, nej.
Det er ikke rimeligt.
Men vent, er dette den ene? Var eftersøgningen endelig slut?
Ja, det var den. Horton havde fundet den.
Borgmester, jeg har fundet jer.
Borgmester, er du der?
Borgmester?
Borgmester, er du der?
Borgmester?
Nej, dette er Floyd.
Kan jeg tage imod en besked?
Borgmester? Er alt okay?
Horton, stop!
Undskyld, det må have været hårdt dernede.
Jeg var helt bekymret.
Borgmesteren havde ret.
Far!
Jeg er okay. Og det er I også.
Indbyggere i Hvemville -
- jeg vil gerne have jer til at møde, vores ven -
- Horton.
Han skal hjælpe os.
Jeg tager mig af det her. Dette er formanden.
Idiot, du er færdig i denne by. Er det forstået?
Færdig, dit fjog.
Jeg laver bare sjov.
- Den var god. - Dette er min kone, Sally.
Du eksisterer! Det betyder at min mand ikke er sindssyg.
Og et par af mine døtre. Hailey, Holly, Hooly, Hilda og Heathy. - Hallo.
Og dette er fru Yelp. Min loyale assistent.
Og dette er dr. Larue. - Du har reddet os.
Og Bert fra bogholderiet.
Og fru McQuilligan, og Hr. Farfoogan, fra Cloogan Farfoogans.
- Og den gamle mand i badekarret. - Lad os ikke overvælde den stakkels fyr -
- han vil aldrig kunne huske alle de navne.
Jeg vil gøre mit bedste.
Sally, formand, Hailey, Holly, Hooly, Hilda og Heathy.
Fru. Yelp, doktor Larue, Bert fra bogholderiet, fru McQuilligan -
- hr. Farfoogan fra Cloogan Farfoogan's -
- og var der ikke en gammel mand i en bruser?
- Badekar. - Ja.
Vi er her alle, Horton.
Og vi tror alle på dig.
Det er fantastisk.
Og det er et ansvar, jeg ikke tager let på.
Jeg lover jer en fremtid, der er sikker, god og stabil.
Vi skal lave en verden, hvor enhver Hvem har tre grundlæggende rettigheder -
- der vil blive fastlagt på et senere tidspunkt.
Og vi vil sætte dette støvgran på toppen af Nool-bjerget inden udgangen af dette årti.
Elefanten er skør.
Jeg må fortælle det til alle. Jeg må nå frem til Kænguru.
Vent til de hører om dette.
Du skulle have set mig. Jeg lod virkelig elefanten få det.
Jeg jagtede ham, jeg torterede ham, jeg delte ham i millioner af små elefantstykker.
Det var virkelig smukt, mit bedste stykke arbejde.
- Klassisk Vad. - Og kløveren?
Det er ude med kløveren. Horton kan umuligt finde den igen.
Hør, kløver er borte for altid.
Jeg har lige set Horton og han snakker stadig med den kløver.
Idiot.
Jeg er en professionel. Det er mig, du taler til.
Glem nu ikke, at jeg gjorde dette gratis.
Hvad sker der med junglen Nool?
Der var engang, hvor mennesker var mennesker.
Og støvgran var støvgran.
Nu siger jeg det. Hvis I ikke kan se det, gøre det eller føle det -
- så eksisterer det ikke.
Vores levemåde er under angreb.
Og hvem leder det angreb? Horton!
Vent, vent, vent. Det er Horton vi snakker om. I kender ham alle sammen.
Han ville ikke gøre en flue fortræd. Bortset fra den flueby han satte sig på.
Og det gjorde han ikke med vilje.
- Hold kæft, mus. - ja, det var underligt.
Mine brownies brænder på. Jeg er nødt til at smutte.
Skal vi lade ballademagere som Horton -
- forgifte sindet på vores børn?
Ikke børnene!
Når Horton fortæller vores børn om verdener uden for junglen -
- får han dem til at sætte spørgsmålstegn ved autoriteterne.
Det leder til trods, som leder til -
- anarki! - Ja.
Horton må betale. - Det er det støvgran.
Vi må gøre noget. - For børnenes skyld.
For børnenes skyld.
Skal vi lade ham slippe af sted med dette?
Morton, jeg har sagt det til dig. 100 %!
Morton, få styr på dine fødder.
Det er ikke mig.
Nu ser jeg, det er en vred flok.
Undskyld Morton, jeg troede det var dig, der lavede al den...
Fandens.
Løb, Horton.
Lad os binde ham. Lad os fange ham.
Hej folkens, godt at se jer. Alle sammen på en gang.
I ser godt ud som en horde.
Se på det rod du har skabt for dig selv.
Alt det postyr blot for en fjollet blomst.
- Det er et støvgran. - Javist.
Det er i virkeligheden tosset. Al den snak om at fange dig og sætte dig i et bur -
- og vi behøver ikke gå i detaljer.
Pointen er, at denne vrede flok, blot viser hvor meget ballade du har lavet.
Det kan alt sammen forsvinde igen.
- Virkelig? - Selvfølgelig.
Du skal bare indrømme over for alle -
- at der ikke lever små folk på det støvgran.
At du tog fejl og at jeg havde ret.
Hvis du gør det, kan alt blive som det var.
Men hvis du ikke gør det -
- så må du betale prisen.
Så jeg skal bare sige, at det ikke passer.
Gør det bare. Bind mig, sæt mig i bur. Gør hvad I vil -
- men der er folk på dette støvgran.
Og der er en borgmester, der har 96 døtre -
- og en søn, der hedder JoJo. De deler alle sammen badeværelse. Hvad det end er.
Og selvom I ikke kan høre eller se dem -
- er et menneske et menneske. Ligegyldigt hvor små de er.
Det var smukt, Horton.
Bind ham fast, sæt ham i buret.
Brænd det støvgran i en gryde med kogende olie.
De tror ikke på at vi er her.
Vi må lave en masse larm.
Vi er her.
- Kom så.
Alle sammen.
Vi er her.
Dette skal nok lære dig, ikke at finde på historier om folk, der bor på et støvgran.
Hør, der er de.
- Bind ham. Sæt ham i buret. - Det virker ikke.
Jeg kan høre jer, men deres ører er ikke gode nok.
Vi må larme mere.
Få alle Hvem'er til at larme. Alle sammen.
Vi er her.
JoJo, hvor skal du hen?
Vi har brug for alle stemmer.
I er nødt til at lave noget larm dernede, ellers er det ude med os Alle sammen.
Borgmesteren griber en tromme og begynder at spille på den.
Og alle andre Hvem'er lavede en masse spektakel.
De slog tinkedler mod hinanden, de slog på pander -
- på låg til skraldespande og på dåser.
De blæste i basuner og blæste en masse lyd.
De slog på trommer og fløjtede.
Kan de høre os nu?
Hør nu efter.
Det er det smukkeste i hele verden.
Jeg kan ikke høre noget.
Jeg tror det ikke, men bliv ved med at forsøge.
Er du sikker på, at alle Hvem'er i Hvemville forsøger?
- Hvor er JoJo? - Sikkert oppe i det gamle observatorium.
Der er en begrænsning.
Det er ikke meningen, at den skal strækkes så langt.
Har du bygget dette?
Du begår en stor fejl.
Dette angår ikke dig, skat. Tilbage i pungen med dig.
Alle sammen, stop ikke.
Bliv ved. Dette må gøre det.
Kan de høre os? - Nej.
Hvad end der sker, kunne jeg ikke bede om en bedre søn.
Kom nu. Bliv ved.
Nej.
Stop.
Jeg kan høre det. De er der.
Og den lille tand ekstra gjorde det.
Og alle Hvem-lydende brød ud af kløveren.
- Jeg kan også høre det. - Og jeg.
Rudy, giv mig den.
Rudy, kom tilbage i pungen.
Nu.
Nej, mama.
Wickershams, tag den kløver.
En eller anden? Tag den fra ham.
Du gjorde det, Borgmester. Du gjorde det.
Vi gjorde det!
Godt gået, søn.
Okay, borgmester. - Far, du er en af de bedste.
Rolig nu, rolig.
Hej, Vad.
Jeg burde ikke, men..
Det er en fin gestus.
Jeg er håbløs. Så følsom Her kommer vandfaldet.
Der er så mange folk, jeg skal takke. Alle de gode mennesker i Nool -
- der satte mig i bur og slog på mig med kæppe.
- Det var mig! - Min kammerat, Morton -
- der stod ved min side. Eller ikke lige ved siden af mig.
Han gemte sig i buskene og sendte mig gode tanker.
- Han er lille. - Makker, du er en krigerisk poet.
Og sidst af alt, vil jeg takke borgmesteren i Hvemville -
- som troede på mig fra starten.
Vi vil savne dig.
Hvad skal vi gøre uden dig, Horton?
Bare rolig, jeg vil altid være rundt omkring.
Og selv om jeg vandrer, har jeg dig altid i syne.
Du er et lys i vinduet
På en kold og mørk vinteraften. - En smuk metafor.
Og sådan endte alt godt for Horton og Hvem'erne -
- og for alle i junglen. Selv Kænguru.
Så lad det være en lærestreg for alle.
Et menneske er et menneske -
- ligegyldigt hvor små de er.